Klávesové
zkratky na tomto webu - základní
Přeskočit
hlavičku portálu

Neděle, 22. července 2012. Svátek má Magdaléna.

Hlavní menu

iDNES.cz

Zprávy

Kraje

Sport

Kultura

Ekonomika

Finance

Bydlení

Cestování

Auto

Hobby

Mobil

Technet

Ona

Xman

Revue

Blog

Video

Hry

více

Menu rubriky

Audio

Video

Tv &
Sat

Foto &
Kamery

PC &
Mac

Software

NTB &
Tablety

Internet

Věda
& Vesmír

Vojenství

Katalog
foťáků

Autoři

reklama

Firemní
články

Nejznámější lék profesora Holého „zabíjí dvě mouchy jednou ranou“

22. července
2012

Antonín Holý zemřel v den svého dalšího
úspěchu, když americký úřad pro kontrolu léčiv (FDA) schválil jeho přípravek
jako vůbec první lék na snížení rizika samotné nákazy virem HIV. Podívejme se,
jak unikátní lék funguje i na peripetie jeho vzniku.

Zvětšit fotografii

Antonín Holý získal v listopadu 2006
čestný doktorát Vysoké školy chemicko-technologické. | foto: David
Port, MF
DNES

Léků proti viru HIV je už v dnešní době celá řada, více než třicet. Liší se
samozřejmě svou účinností, šetrností k pacientovi i tím, jak na virus útočí. Ale
i přes to, že léků je dnes tolik, více než polovina nakažených HIV na celém
světě dostává přípravek Antonína Holého, který vznikl na půdě Ústavu
organické chemie a biochemii Akademie věd.

Stejná účinná látka navíc má na svém kontě i další velký úspěch, o kterém se
mluví už méně: je také velmi účinným a nadějným lékem proti infekční žloutence
typu B, nemoci mnohem rozšířenější než AIDS. Co stojí za tímto
úspěchem?

Virus,
který se neztratí v překladu

Začněme u té známější role Holého přípravků: při léčení AIDS. V jednom
ohledu jsou tyto preparáty zcela "všední": nemají vůbec unikátní mechanismus
účinku. Naopak patří do té největší a nejběžnější skupiny přípravků proti viru
HIV.  Útočí na virus v okamžiku, kdy se množí.

Jak šly za sebou

V tomto a dalších boxech najdete seznam schválených léků, které vznikly
na základě preparátů z dílny Antonína Holého.

V seznamu je vždy první název obchodní. Ten se tedy může v různých
zemích lišit. V závorce uvádíme u většiny i název účinné látky, který je
unikátní: podle ní ho najdete vždycky.

Pro představu si krátce představme "život" viru HIV. Ten (a jeho příbuzní)
mají poměrně jednoduchý životní cyklus. Nejprve najdou buňku a proniknou do ní.
Poté se virus změní k obrazu buňky, aby ji mohl ovládnout. Přesněji řečeno,
přepíše svou genetickou informaci do dvojité šroubovice DNA, tady do stejného
"jazyka", v jakém je zapsána genetická informace buňky.

Pak se jedna z bílkovin viru postará o to, aby "přeložená" informace s
návodem na výrobu viru dostala do jádra buňky a zabudovala se do její DNA. Virus
tedy s buňkou doslova splyne a jeho individuální "život" tím končí.

Složitější organismus by nic takového nedokázal, ale virus HIV je opravdu
miniaturní balíček informací. Tvoří ho zhruba deset tisíc písmen genetického
kódu. Lidé jich mají ve své DNA přes tři miliardy. Jinými slovy, virus HIV je
směšně malý.

Duviragel

Původní český lék proti oparům. Vývoj začal v roce 1976 když se Prof.
Antonín Holý poprvé setkal s Prof. Erikem De Clercqem z Lovaně. Belgický
lékař a virolog ve své laboratoři pak objevil, že některé látky A. Holého
brání množení patogenních virů. Duviragel byl výsledkem vývoje té
nejslibnější látky „první generace“.

Což neznamená, že jeho geny nic nedokážou. Když se naskytne vhodná
příležitost, ozvou se. Buňka nepozná informace vložené virem od své vlastní
"poctivé" DNA a začne sloužit viru: přesně podle genetického návodu začne
vyrábět díly pro stavbu nových virů. Z nich se sestavují nové viry, které se
nakonec proderou buněčnou stěnou ven. Poté musí nějakou dobu "dozrát", než se
stanou nebezpečnými. A celý cyklus se může opakovat.

Kudy na něj?

Když vědci celý tento proces několik let po objevu HIV popsali, nabízela se
samozřejmě otázka, jak se viru dostat na kobylku. Jako vhodný okamžik k útoku se
jevil především proces překladu genetické informace viru do "jazyka" buňky, tedy
do podoby buněčné DNA.

Vistide

(cidofovir)

"Je to velmi účinný preparát. Zabírá na spoustu virů, ale kvůli tomu,
že je tak nezaměřený, může páchá škody v lidských buňkách a má tak výrazné
vedlejší účinky," říká Zdeněk Havlas z ÚOCHB.

Vistide byl schválen v roce 1996 pro léčení zánětu oční sítnice
(přesně cytomegalovirové retinitidy). Klinicky se používal i pro léčbu
některých virových onemocnění u pacientů s oslabenou
imunitou.

Tento proces je velmi složitý. Musí v přesně daném pořadí a s malými chybami
zkopírovat každé z deseti tisíc "písmen" genetického kódu. Virus přitom
musí dbát, aby na sebe písmena kopie dokonala navazovala, jinak se může proces
snadno pokazit a zastavit.

Zdálo se relativně jednoduché nabídnout viru chemická "slova", která vypadají
na pohled správně, ale obsahují skryté chyby a proces naruší. A kupodivu to
byla i pravda, a první léky proti HIV měly právě tyto účinky.

Léky "proti překladu" (tzv. inhibitory reverzní transkriptázy) tvořily první
ochranou linii proti epidemii AIDS. Nejstarší AZT (zidovudin),je na trhu od roku
1987, léky profesor Holého se do praxe dostaly až na konci tisíciletí. Dodnes je
tato skupina přípravků základem léčby AIDS a největší skupinou dostupných
prostředků.

Neničíme,
zpomalujeme

Jak je jasné, lék neničí samotný virus. Jednoduše čeká v buňkách na vhodnou
příležitost, tedy na virus, který pronikne do buňky a začne sám sebe
"překládat", V tu chvíli se mu léky nabídnou se svou pomocí. Pokud všechno vyjde
(například pacient bral léky pravidelně a jejich hladina v těle je dostatečná),
virus po náhražce nakonec sáhne.

Proces není vždy úplně úspěšný. Důležité pro léčbu je, aby se podařilo
zastavit explozivní množení viru. S novějšími léky je u některých pacientů zásah
úspěšný, že lékaři virus v jejich těle po terapii už nedokáží najít. Neznamená
to nutně, že z jejich těla zmizí, ale je tam podle všeho v tak malém množství,
že současné testy ho neodhalí. Tak působí v některých případech i látka
používaná proti HIV z dílny Antonína Holého: tenovofir, distribuovaný jako
Viread nebo Truvada (to v kombinaci s další účinnou látkou). Dnes nejčastěji
používaný přípravek při léčbě AIDS.

Viread

(tenofovir)

Asi největší úspěch týmu je tento lék, který brání množení viru HIV.
Látka nedokáže virus zničit, nicméně zpomalí rozvoj AIDS u HIV pozitivních
pacientů. Schválena byla v roce 2001 a dnes je jedním z nejúčinnějších
léků proti AIDS. V roce 2008 byl Viread schválen také pro léčbu chronické
žloutenky typu B.

Je založen na výzkumu, který Antonín Holý prováděl dávno před objevem viru
HIV. Látky, ze kterých jsou odvozeny, zabíraly i proti jiným virům a díky tomu
si jich vědci všimli. S objevem viru HIV přibyl nový cíl, proti kterému se
díky svým vlastnostem osvědčily.

Hlavně šetrně

Rozdíly mezi přípravky "proti překladu" (inhibitory reverzní transkriptázy)
jsou v účinnosti a šetrnosti, což jsou vlastnosti, které spolu často souvisí.
Řada jiných přípravků proti HIV musela být podávána v takových dávkách, že byly
pro pacienty v podstatě jedovaté: jejich vedlejší účinky byly mnohdy
opravdu drastické. Tenofovir a další látky novější generace léčiv jsou podstatně
účinnější a podávají se v menší dávkách. Lékaři i nemocní jich tedy velmi rádi
využívali a využívají.

Šetrnost přípravku této další generace také umožnila, aby zdravotní dohled v
pondělí učinili rozhodnutí, kterého se Antonín Holý už nedožil: schválení
preventivního podávání léku obsahující jeho tenofovir na snížení rizika nákazy
AIDS. Jde o přípravek Truvada, který obsahuje ještě účinnou látku emtricitabin.
V této kombinaci jsou oba léky k pacientům v důsledku ještě šetrnější než
podávané zvlášť a jsou velmi účinné.

To je klíč k jejich schválení i zdravým lidem ohrožených nákazou HIV. Jak
ukázaly zkoušky na zhruba celkem 15 tisícovkách pacientů, lék snižuje při
dlouhodobém soužití riziko přenosu od partnera nakaženého HIV na jeho zdravý
protějšek o 70 procent. (Aspoň u těch, kdo je brali pořádně. Míra ochrany silně
závisela na přesném braní léků podle rozvrhu.) V dalším pokusu se ukázalo, že
preventivně podávané léky snižuje riziko přenosu i u lidí s "rizikovým sexuálním
chováním", a to asi o 40 procent.

Hepsera

(adefovir)

Další přípravek proti chronické virové žloutence typu B, jejímž virem
je nakaženo na světě zhruba 300 milionů lidí. Původně se uvažovalo o jeho
použití proti viru HIV. Ukázalo se však, že je nutné ho podávat ve velkých
dávkách, které mohou pacientům výrazně poškodit ledviny.

Nakonec se však lék osvědčil při léčbě viru, který je HIV podobný;
slouží proti virové žloutence (hepatitidě) typu B. Proti jejímu viru totiž
zabírá v několikanásobně nižších dávkách a není tak pro pacienty příliš
nebezpečný. V současné době se od něj už
ustupuje.

Abychom byli přesní: je velmi dobře možné, že "ochráněným" osobám se virus
HIV do těla dostal, ale pak se nerozmnožil. Možná pak z těla úplně zmizel, možná
je ho opravdu málo. V každém případě je jeho přítomnost dnešními metodami
nezjistitelná.

Prevence má svou
cenu

O takovém výsledku lékaři před 20 lety pouze snili. Přesto dnes varují, že
riziko AIDS tím není zcela zažehnáno. "Tohle není prevence pro každého," říká
Milan Machala z Fakultní nemocnice Na Bulovce. Mimochodem, první lékař v
Čechách, který podal nemocnému léku proti HIV, a to v září 1988, zhruba rok po
jeho schválení v USA.

Lék sice pacienti snášejí dobře, ale bez vedlejších účinků není. Tenofovir
(tedy složka Truvady vytvořená v Praze) například může u pacientů způsobit
problémy s játry, hlavně u pacientů, kteří už s nimi mají mají už na začátku
potíže. Negativní účinek na játra je mimochodem společnou vlastností léčebných
látek Antonína Holého.

Znamená to tedy, že zdravý člověk, který léky jako tenofovir začne požívat,
si říká o zdravotní potíže. Proto je preventivní léčba schválená výhradně pro
přesně určené skupiny pacientů. Třeba právě partnery HIV pozitivních, kteří jsou
ochotni jít do rizika sexuálního styku.

"Přesto ty prášky nemůžete polykat jako antikoncepci, nebezpečí je podstatně
větší," řekl Technetu odborník, který si nepřál být citován. Milan Machala z
Bulovky by se pod tato slova nepodepsal, ale souhlasí, že rizika užívání léku
proti HIV, jako je Truvada, existují, a lékař i pacient je musí pečlivě vážit. U
nemocných je rozhodnutí jednoduché, těm lék zachraňuje život. Ale účinek u
zdravých tak jistý není a následky na zdraví mohou se nedají vyloučit.

Navíc je tu otázka peněz. Léčba Truvadou stojí v Česku přes 30 tisíc korun
měsíčně a ochrana je přitom pouze částečná. Málokterý pacient by si ji chtěl
platit asi sám. A jestli české pojišťovny budou chtít preventivní léčbu hradit,
to se teprve uvidí. U partnerů nemocných si to ještě dokážeme představit. V
případech, kdy by mělo jít jen o "ochranu" proti následkům rizikového
chování, už hůře.

Truvada

(tenofovir a emtricitabin)

Truvada je dnes jedna z nejúčinnějších pilulek proti HIV infekci. Jde o
léčebný „koktejl“. Obsahuje jak přípravek tenofovir (tj. lék Viread) z
Holého ústavu, tak ještě další účinnou látku (emtricitabin). Schválen byl
v roce 2004.

Truvada je pro pacienty mnohem přátelštější než starší přípravky: užívá
se v jedné tabletě denně. Dříve pacienti museli v přesně daných
intervalech denně brát více jak deset pilulek. Jde také o první přípravek,
který byl schválen k preventivnímu užívání.

Nejen HIV

Byť tedy preventivní používání Truvady nemůže být masovou záležitostí,
přípravku se nabízí i jiná nová odbytiště. A to proti nemoci, která postihuje
ještě více lidí než AIDS, proti žloutence typu B.

Jejím virem je nakaženo odhadem zhruba 300 milionů lidí (AIDS má zhruba 30
milionů lidí) na celém světě, kteří o nákaze většinou ani neví. I když léčbu
vyžaduje jen malá část z nich, cynicky (či ekonomicky) řečeno, žloutenka B
představuje "velký trh". Nevadí ani, že velká část nemocných je z rozvojových
zemí.

Virus žloutenky B není s virem HIV přímo příbuzný, patří do jiné skupiny.
Jeho životní cyklus je také o něco složitější, ale v jedné fázi se i žloutenka
uchyluje k "překladu" své genetické informace do formy, které rozumí naše buňky.
Některým lékům proti HIV to stačí. Zdaleka ne všem, ale těm z dílny Antonína
Holého ano. Proti žloutence jsou dokonce ještě účinnější než proti HIV a obvykle
stačí menší dávky.

Patrné je to třeba u pacientů, kteří mají zároveň HIV a žloutenku B. (A těch
není úplně málo i proto, že obě nemoci se přenášejí stejnými cestami.) "Podání
Truvady tedy u řady pacientů znamená zabít dvě mouchy jednou ranou," říká Milan
Machala z nemocnice Na Bulovce. Vhodné je i to, že dávka nutná k léčbě žloutenky
je podstatně menší než u HIV, takže vyléčení žloutenky pro pacienta
nepředstavuje zátěž navíc.

Tato skutečnosti také osvětluje, jak klíčové bylo pro Antonína Holého setkání
s belgickým virologem Erikem De Clercqem v roce 1976. Až tato spolupráce
umožnila českému týmu provádět důkladné biologické testy, které dokázaly určit
účinnost a (ne)závadnosti pro člověka a jeji účinek na "živé" viry (viry se v
biologii nepovažují za živé v pravém slova smyslu). Jak je patrné z dvojitého
účinku tenovofiru, tj. Truvady, mohou být vlastnosti léčebných látek často
nepředvídatelné a řešením jsou pečlivé a přesně prováděné zkoušky na širokém
spektru možných "cílů".

Málem skončily v
trezoru

Ani všechny vlastnosti látek z Ústavu organické chemie a biochemie jim ovšem
nezaručovaly jednoduchou cestu na svět. Vývoj léku je velmi drahá záležitost. V
80. letech, kdy čeští vědci hledali nějaké partnera pro další vývoj svých látek
zastavujících množení virů, bylo na celý proces zapotřebí více než půl miliardy
tehdejších dolarů. Proces je přitom je málokdy završen úspěchem. Najít v
československých podmínkách takového "investora" bylo (a stále je) nemyslitelné.
Nepodařilo se to ani jinde v Evropě.

Atripla

(efavirenz, emtricitabin a tenofovir)

Další krok ve vývoji léčby: tentokrát už jde o kombinaci tří látek, jak
naznačuje název. Atripla obsahuje látky efavirenz, emtricitabin a Holého
tenofovir.

Jde v podstatě o komplexní terapii proti HIV. Lék obsahuje dva
přípravky se stejným mechanismem účinku (tady tenofovir a emtricitabin) a
jednu látku, který na virus útočí poněkud odlišným způsobem. Kombinace
"2+1" se používá zcela běžně, byť kombinace přípravků může být různá.
Tady mají pacienti svou léčebnou dávku připravenou v jediné tabletě.

Nepomohlo ani to, že Češi tedy spolupracovali s belgickými kolegy z Lovaně,
kteří pro ně prováděli náročné testy toho, jak látky na viry účinkují. Češi
látky hlavně "vařili" a upravovali tak, aby byli pokud možno co nejúčinnější.
Právě v této chemické stránce věci byl základní přínos Antonína Holého.

V roce 1986 evropská skupina prodala licenci na další vývoj celé
skupiny slibných sloučenin americké společnosti Bristol-Myers. "Museli jsme
získat od československých farmaceutických podniků potvrzení, že o lék nemají
zájem, pak jsme dostali povolení prodat licenci Američanům," vzpomínal později
Antonín Holý. Jenže o tři roky později se farmaceutická firma sloučila s jinou
společností a nové vedení ztratilo o preparáty Antonína Holého zájem také.
Vypadalo to, že skončí navždy v trezoru. Jenže pomohla prozíravost...

"Naštěstí někoho zkušenějšího, asi z belgického týmu, napadlo dát do smlouvy
klauzuli, že když společnost od vývoje léků ustoupí, patentová práva se nám zase
vrátí," popisuje Zdeněk Havlas, donedávna ředitel Ústavu organické chemie a
biochemie.

Američtí pracovníci, kteří v Bristol-Myers na Holého lécích pracovali, věřili
v úspěch. "Vypůjčili si asi čtyři sta milionů dolarů a přešli do malé
kalifornské společnosti Gilead Sciences, která pak naše preparáty dotáhla do
podoby léků," popisuje obrovský risk Havlas. Povedlo se. Gilead Sciences
zbohatla, léky založené na preparátech profesora Holého patří mezi její hlavní
produkty.

Podobně zariskovat mohli i evropští vědci a dnes by byli "za vodou". "Nebyli
jsme na to mentálně nastaveni. A Evropa je ztuhlá, není tak snadné tu sehnat
kapitál," krčí rameny Havlas. Považuje za štěstí už jen to, že nadějný nápad
neskončil v onom trezoru.

V textu jsou použity pasáže psané pro MF DNES.

Autoři: Josef Tuček, MF DNES, Matouš
Lázňovský

Kam dál?

Zemřel
světoznámý chemik Antonín Holý, objevitel léků pro miliony
lidí

VIDEO:
Podívejte se na místa, kde „čaroval“ chemik Antonín Holý

Práce
s ním byla úžasná i k vzteku. Vědci vzpomínají na Antonína
Holého

Měli
jsme krásný život. Manžel byl charakter, říká Ludmila Holá

KOMENTÁŘ:
Antonín Holý byl buldok, který chytil černou labuť

Vstup
do diskuse, zpět na hlavní stranu:
Technet.cz

tisknout

sdílet

máte tip?

Hlavní zprávy

JobDNES

Automodul

TOPkontakt

Reality

Dovolená

Nový velký dům 5+1 - 15 minut od
Prahy 6

lokalita: Slatina, okres Kladno
Novinka v prodeji -
dům 5+1 (možné i 6+1) o užitné...
cena: 2
780 000 Kč

Byty
pronájem

Byty
prodej

Rodinné
domy

Pozemky

Více z nabídky 118 643 nemovitostí

Diskuse

Blog.iDNES.cz

Nejznámější lék profesora Holého „zabíjí dvě mouchy jednou ranou“

Hold velikánům vědy...

Bohužel se musím stotožnit s některýma příspěvky v této
a...

jojo

A náš parlament nebyl schopný v uterý držet minutu ticha
za...

Díky

Díky za pěkný článek, respekt panu Holému.Doufám že se...

Je smutné, že

se o panu profesorovi píše hodně, ale až po jeho...

Já bych hlavně uvítal,

kdyby si autor po sobě ten článek přečetl, a opravil si...

Vstoupit do diskuse

V diskusi je 42 příspěvků, poslední příspěvek 22.
7. 2012, 13:16

František Matějka
Střelec v Denveru odešel po svých. Bože, my tak
degenerujeme

Petr Bergl
Pseudodemokracie v ČR může vést k policejnímu státu

Michal Malý
Vy nevíte že se v posteli také souloží?

Chci psát svůj
blog

Nejčtenější

Pavel Kula, Přečteno: 32518
Davidu Rathovi nepomůže ani jeho "Reportáž psaná na
oprathce"

Josef Kucharovic, Přečteno: 31366
Je volání Lessyho po skutečně nezávislé policii opravdu za
hranou?

Nejnovější

Jiří Hermánek, 13:15
Měly by se neplatičům alimentů zabavovat řidičáky?

Marek Numerato, 12:35
Londýn se chystá na svátek. Skutečně?

TECHNET DOPORUČUJE

Microsoft je zpět. Konečně oznámil něco, co všechny zaujalo

REPORTÁŽ: Po 67 letech nadšenci zopakovali cestu válečných pilotů z
RAF

Vědci řeší záhadu roku 775. Něco se stalo, ale nikdo neví co

Google vylepšil Street View. Prohlédnout si můžete skoro celé
Česko

Nejčtenější

Indové se topí v exkrementech. Změní to Bill Gates?

Zřejmě máme Higgsův boson, oznámili opatrně vědci. Ale sami už
slaví

Pokračování záhady z 8. století: řešením má být "rudý kříž" na
nebi

Vědecký bulvár: Batman mohl létat, ale při přistání by zřejmě
zemřel

Najdete na iDNES.cz

posunout

posunout

Xman

Smrtící
dav. Jak se lidi mění ve zvířata

Technika

Letadla
roku 2050: ekologická a průhledná

Finance

Lichvář
už nemá vysoký úrok, je mazanější

METRO

Video:
Mezi českými dívkami přibývají lolitky

Video

Beznohá
modelka: Miluju nakupování bot

iDNES.cz

Zprávy

Kraje

Sport

Kultura

Ekonomika

Finance

Bydlení

Cestování

Auto

Hobby

Mobil

Technet

Ona

Xman

Revue

Blog

Video

Hry

více

Zpravodajství
e-mailem

iDNES.cz pro váš web

SMS zpravodajství

Nastavit jako domovskou stránku

RSS kanály

Předplatné
MF DNES

iDNES.cz
pro Kindle

Olympijské
hry

Mobilní verze

soukromí

reklama

kontakty

o iDNES.cz

práce v mediální skupině MAFRA

napište nám

© Copyright 1999 – 2012 MAFRA
a.s. a dodavatelé Profimedia, Reuters, ČTK, AP. Partner pro
inzerci v Německu: RP
Online.
Jakékoliv užití obsahu včetně převzetí, šíření či dalšího
zpřístupňování článků a fotografií je bez souhlasu MAFRA a.s.
zakázáno.

iDNES.cz

Jizdnirady.cz

Rajce.net

Alik.cz

Reality

Automodul.cz

JobDNES.cz

TOPkontakt.cz

Dovolená

Klikni.cz

Olympiáda

MF
DNES.cz