Téma měsíce:

Úvodní
slovo – Všechno je epigenetika?

Malá
historie epigenetiky

Malé
RNA: Mocní trpaslíci

Epimutace
proteinů

Jak
potrava ovlivňuje vzhled hmyzu

Jak
se dělá potomek: Aristotelés o rozmnožování živočichů

Domů

O nás

Kontakt

Předplatné

RSS
kanály

Domů

O nás

Kontakt

Předplatné

RSS
kanály

Domů

Téma

Epigenetika

Nula

Cukr

Hudba

Děti

Garážová věda

Voda

Válka

Život
2.0

Delší
čtení

Stručně

Názory

Zvukem

Časopis

Aktuální
vydání

Archiv
časopisu

Přihlášení

Domů

Téma

Epigenetika

Nula

Cukr

Hudba

Děti

Garážová věda

Voda

Válka

Život 2.0

Delší čtení

Stručně

Názory

Zvukem

Časopis

Aktuální vydání

Archiv časopisu

Přihlášení

Buňka, ticho a
les. Česká věda na EXPO 2015.

Eva
Bobůrková, 30. 4.
2015 , Delší
čtení

Z jedné strany podivný pták, z druhé
auto. Z křídla tryská voda do bazénku. Cedulka prozrazuje: Czech RePublic Pool.
Vítejte v pavilonu České republiky na EXPO Milán 2015. Veřejnosti se otevírá již
zítra. V pátek 1. května.

Potraviny pro planetu, energie pro život – to je letošní téma Světové výstavy
v Miláně. Jak heslo naplnila Česká republika? Co čeká návštěvníky v českém
pavilónu? Jedním slovem: Spousta viditelné i neviditelné vědy.

Pro zajímavost: „Jednali jsme s desítkami potravinářských firem, ale
největší zájem a potenciál účastnit se EXPO projevily vědecké ústavy a firmy
vyrábějící produkty s vysokou přidanou hodnotou, které mohou obstát i ve
světové konkurenci,“ přibližuje výběr a náplň českého pavilonu zástupkyně
generálního komisaře Lucie Šustková. Výjimkou je snad jen (světová) firma
SABMiller, která nechala před pavilonem a v pavilonu vybudovat tři výčepy
s viditelnými tanky s velmi tradičním nápojem. Plzní.

Sedmkrát věda

Předvést nové objevy a vynálezy, pochlubit se patenty a inovacemi, to byl
původní smysl, se kterým vznikla a konala se první Světová výstava v roce 1856 v
Londýně.  Objevy, jedinečné v celosvětovém měřítku, se prezentují i v
letošní české expozici. Vzhledem k tomu, že jde většinou o instituce
aplikující výsledky původního výzkumu, její název zní: Laboratoř života.

Na své náklady a formou uměleckých děl současných umělců (Martin Velíšek,
Jonáš Strouhal, Jakub Nepraš, Federico Díaz, Lukáš Rittstein) se zde
návštěvníkům představuje sedm ústavů a firem.

Ústav organické chemie a biochemie Akademie věd ČR, kde pracoval legendární
vědec Antonín Holý, z jehož laboratoří vzešla řada světově známých léků na AIDS,
malárii, žloutenku, ale také potírajících civilizační choroby.

Také Ústav experimentální botaniky AV ČR, kde poprvé úspěšně vyluštili
genetický kód pšenice a dalších plodin.

Sedm světových objevů a inovací českých vědců prezentovaných výraznými díly
současných tvůrců mít nikdo nebude. Já v tom vidím návrat
k původnímu smyslu EXPO.

Firma Nafigate, průkopník v oblasti nanotechnologií, společnost Bioveta,
výrobce šetrných léků pro zvířata, firma Block, držitel světového patentu
v oblasti nízkoenergetických laboratoří, ZOO Praha, proslulá a o ohrožené
druhy na celé planetě pečující zoologická zahrada a v neposlední řadě společnost
Regulus, do světa expandující inovátor technologií na úsporu energie.

Na EXPO 2015 se tak, slovy organizátorů, může představit jako světová celá
Česká republika. „Sedm světových objevů a inovací českých vědců prezentovaných
výraznými díly současných tvůrců mít nikdo nebude. Já v tom vidím návrat
k původnímu smyslu EXPO, ale to neznamená, že to ocení i návštěvníci –
třeba dají přednost cirkusovějším expozicím,” podotýká generální ředitel české
účasti na výstavě Jiří Potužník.

Jediným stálým exponátem v českém pavilonu, který se ohlíží do
(česko-italské) minulosti, je fragment latinské verze Dalimilovy kroniky –
prvního líčení dějin českého království. Tento historický a kulturní skvost z
počátku čtrnáctého století byl vytvořen pro pozdějšího českého krále a
evropského císaře Karla IV. Je k vidění v prvním patře pavilonu.

Dalimilova kronika je však výjimkou. Ostatní exponáty představují
návštěvníkům především současnost, nebo dokonce budoucnost. A jak bylo řečeno,
je zde spousta viditelné i neviditelné vědy.  Na první pohled těžko
poznat, že plastika ptáka-ťuhýka před pavilonem obsahuje použitý fritovací olej
(plast vyrobený speciální technologií), nebo že voda do venkovního bazénku
se čistí speciálními nanotechnologiemi.

Vědu viditelnější, i když umělecky pojatou, najdeme ve druhém patře pavilonu.
V Laboratoři života.

Buňka

V našem těle pracují miliardy miliard chemických továren. Uvnitř buněk
probíhají tisíce dějů, reakcí, nezbytných pro zdravé fungování celého organismu.
Narušení harmonie tepajících továren vede k nemocem, smrti. Poznání dějů v
lidském těle, ale také hledání léků na choroby je jedním z cílů Ústavu organické
chemie a biochemie. Právě kmitající, tepající živou buňku ztvárnil pro Laboratoř
života a ÚOCHB Jakub Nepraš.

Buňka. Instalace Jakuba Nepraše v Laboratoři života v
českém pavilonu EXPO 2015. Foto: Evžen Janoušek

Jeho instalace nazvaná Buňka je vytvořena z přírodních materiálů,
nejrůznějších semen, dřeva, plexiskla a kovu, připomíná dokonalost, ale i
zranitelnost dějů uvnitř nás. „Buňka pro mne má význam rezonátoru, zářiče, skrze
nová média chci dosáhnout toho, aby se lidé zastavili, přemýšleli o sobě, o
čase, o dějích kolem nás, o tom, jak vzniká život, jak funguje do nejmenšího
detailu. Drobné předměty, útvary, semena symbolizují potenciál pro život, ale
zároveň i skrytý potenciál nádorů. Tedy pozitivní i negativní vazby,” říká o
svém díle, které bude po skončení EXPO 2015 umístěno v pražské budově ÚOCHB,
Jakub Nepraš.

10 000 experimentů

Výzkum, který probíhá v laboratořích ÚOCHB, ztvárnil i umělec Jonáš Strouhal.
Jeho dílo Deset tisíc experimentů se inspirovalo návštěvou ústavu. „Sledoval
jsem vědce, jak si počínají, zjistil jsem, že výroba léku pro mne má až
posvátnou atmosféru. Instinktivně jsem chtěl glorifikovat tento sakrální
charakter vědecké práce. Na dvou vitrážích představuji jednak dokonalého člověka
a organické sloučeniny, na druhé degenerace, nemoci – obě dohromady pak
znamenají nalézání rovnováhy. Za vitrážemi pak stojí jakýsi oltář vědy,
symbolizující proces hledání sloučenin, nekonečného úsilí, nikoli exaktní
experimenty. I když myšlenka 10 000 experimentů vychází z faktu, že z
deseti tisíc objevených látek se jen jedna stává lékem,” říká o svém díle Jonáš
Strouhal.

Výroba léku pro mne má až posvátnou atmosféru. Chtěl jsem glorifikovat
sakrální charakter vědecké práce.

„Oltář vědy”, neboli realistická nápodoba vědeckých přístrojů vznikla ve
vývojové dílně ÚOCHB. „Zhotovovat atypické konstrukce není pro velké firmy
zajímavé, proto jsme pomohli interaktivní dílo Jonáše Strouhala, pulsující
anuloid a laserový mikroskop, vytvořit u nás v ústavu,” líčí Ondřej Pačes.
„Totéž děláme denně pro naše vědce a pro řešení skutečných vědeckých
problémů.”

Instalace v Laboratoři života představují umělecké vidění světa vědy. Kromě
Buňky Jakuba Nepraše a 10 000 experimentů Jonáše Strouhala ve druhém patře
najde divák i umělecké ztvárnění genetického kódu přenice Federica Díaze a svět
veterinární medicíny očima Lukáše Rittsteina. Na střese pavilonu pak mohou
příchozí obdivovat interaktivní instalaci věnovanou ZOO Praha, též dílo Jakuba
Nepraše.

10 000 experimentů. Autor Jonáš Strouhal, Foto:
Ondřej Pačes, ÚOCHB

Během konání Světové výstavy však výsledky své práce představí kromě umělců i
skuteční vědci ze skutečné laboratoře, a to na Národním dnu v pátek 15.
května, hlavní vědecký program se pak uskuteční také první dva týdny
v červenci.

Mezi přítomnými vědci z ÚOCHB bude i biochemik Jiří Jiráček, jehož
skupina zkoumá inzulin a hledá nové, účinnější látky, které by usnadnily
diabetikům život. „ Zkoumáme receptory inzulínu, snažíme se tedy hlavně přijít
na to, jak se inzulín naváže na buňku a pak jej upravit, aby měl výhodnější
vlastnosti pro pacienty. Kdyby se nám podařilo najít molekuly, které mají
podobný účinek jako inzulín, ale jsou stálejší, nebo jsou schopné projít
trávicím traktem, pak by si pacienti nemuseli několikrát denně píchat injekce.
To by bylo fantastické.”

Lenka Maletínská se svým týmem se zabývá jinou civilizační chorobou – hledá
látky, které by se mohly stát lékem na obezitu. „Syntetizujeme a zkoumáme účinky
hormonů – neuropeptidů, které se vylučují v mozku a působí velmi silně na
snížení příjmu potravy. Jeden z nich, přirozený neuropeptid, modifikovaný
tak, aby byl stabilní a mohl se po podání dostat do mozku, vypadá nadějně.
V této fázi výzkumu víme, že je u hlodavců velmi účinný už v malých
množstvích. Cesta k případnému léku však bude ještě dlouhá a nejistá,”
uvádí vědkyně.

Laboratoř ticha

Další porce (přírodo)vědy čeká návštěvníky českého pavilonu v prvním patře.
Mohou zde navštívit skutečný český les. Audiovizuální instalace dvanácti
čtverečních metrů živého lesa rostoucího v umělých podmínkách má pro změnu název
Laboratoř ticha.

Přestože jde o dílo technicky sofistikované, fungující za pomoci počítačů,
mikroskop, kamer a robotů, účelem je předvést přírodu.

Interaktivnost výstavy je tedy přímo založena na ne-aktivitě. Zastavit se.
Meditovat. Pak se teprve začínají dít věci.

Základním mottem expozice je „ čím pomaleji jdeme přírodou, tím větší
tajemství nám odkrývá”. Projekt realizovala společnost Full Capacity, ale podílí
se na něm i studenti ČVUT, Botanická zahrada Přírodovědecké fakulty UK v Praze
na Albertově, Botanický ústav Akademie věd a další partneři.

„Les” snímají kamery, jejichž nájezdy se budou přenášet streamem rovnou na
obrazovky počítačů. Divák získá detailnější informace o tom, co zrovna vidí
pouhým okem. A proč Laboratoř ticha? Právě klid a ticho hraje v expozici, stejně
jako ve skutečném lese, zásadní roli. „ Komplexní technologický systém se naplno
spustí, až když se návštěvník ztiší a zklidní,” vysvětluje autor konceptu Dávid
Sivý z Fakulty architektury ČVUT a dodává: „Interaktivnost výstavy je tedy přímo
založena na ne-aktivitě. Zastavit se. Meditovat. Pak se teprve začínají dít
věci. Člověku se otevře svět kolem do nejmenších detailů. Až na úroveň živoucí
buňky. Tímto se naše expozice bude zásadně odlišovat od jiných, které jsou
většinou zasvětlené a hlučné.”

Laboratoř ticha. Foto: Mária Judová

Za reprezentanta českého lesa, poprvé takto pěstovaného kompletního biotopu v
umělých podmínkách, byla zvolena hercynská dubohabřina, tedy typicky český
holocénní les. Kromě dubů a habrů tak rostou v českém pavilonu lísky,
lípy, hlohy, kapradiny, trávy, kvetou sasanky, konvalinky, rozrazily,
pomněnky a jahodníky.

Rostliny pro milánskou expozici byly předpěstovány ve sklenících Botanické
zahrady Přírodovědecké fakulty Univerzity Karlovy na Albertově. Ředitel zahrady
Ladislav Pavlata vysvětluje: „Během návštěvnických hodin, tedy přes den, musí
být v expozici šero. Aby měly rostliny dostatek světla pro svůj růst, museli
jsme proto zvolit maximální osvětlení v době bez návštěvníků.  Svícení v
plném světelném spektru, které rostliny vyžadují pro svůj růst, bude probíhat v
noci. Půlroční experiment budou sledovat kromě návštěvníků i vědci a po skončení
EXPO se „ les”, pokud jednání dobře dopadnou a možnosti dovolí, přestěhuje do
Botanického ústavu AV ČR v Průhonicích.

Bolid na střeše

Vystoupá-li návštěvník až na střechu pavilonu, kromě bylinkové zahrádky zde
narazí na tajemný „ vesmírný” objekt. Poprvé v historii se účastní
Světové výstavy také Zoo Praha. Veřejnosti zde představí  své projekty
na ochranu ohrožených druhů živočichů. V trojrozměrném, asi tři metry
vysokém objektu je umístěno sedm otvorů, v nichž oko návštěvníka spatří
záběry ohrožených zvířat a jejich domovské krajiny – koně Převalského
v Mongolsku, gorily a pralesní slony ve střední Africe, gaviály
v Indii, ptáky v jihovýchodní Asii, ale třeba i užovky podplamaté
v Troji. Tři projekční otvory navíc fungují na principu prostorové
iluze.

Po skončení výstavy se dílo přesune do pražské zoologické zahrady poblíž nově
budovaného Rákosova pavilonu.

e-Bolid Jakuba Nepraše na střeše českého pavilonu v
Miláně. Foto: Jakub Nepraš

Kromě stálých expozic se budou v českém pavilonu střídat se svými
programy i jednotlivé české kraje, otevřena bude též výstava, připomínající
vědecké dílo profesora Antonína Holého a léky, které dal světu. Výstava bude
připravena od 1. července pro Dny vědy.

EXPO začíná 1. května 2015 a potrvá do 31. října téhož roku. Účastnit se ho
má na 130 zemí.

Koncept českého pavilonu přinesl přední
výrobce modulární výstavby společnost KOMA Modular ve spolupráci s
architektonickým atelierem CHYBIK KRISTOF AA.

je
partnerem           na
české expozici EXPO 2015.

Tagybiologiečeská věda

O autorovi

Eva
Bobůrková

Twitter
Facebook

E-mail

Původní povolání systémové inženýrky nikdy
nevykonávala, neb se zhlédla v novinařině. Ze zpovídaných lidí jí brzy jako
nejzajímavější vyšli vědci, a tak se od ekonomického zpravodajství odklonila k
popularizaci vědy, kteréžto se věnuje od roku 2000. Články
v tištěném Vesmíru.

Související příspěvky

K vědě mě
dostal rokenrol

Marek Janáč

Citáty výroků slavných fyziků sype...

Pokrok
znamená nebát se

Eva Bobůrková

Vědkyně, ředitelka Ústavu...

1

Rekordní
indiánské bakterie

Jaroslav Petr

Příslušníci venezuelského kmene...

4

Jak
se trubička od toaletního papíru proslavila

Libuše Petržílková

Čeští inženýři jsou známi svým...

Hledání v archivu časopisu ZDE

Aktuální číslo časopisu

Nejčtenější

Nejmenování
profesorů: prohlášení rektora Univerzity Karlovy

Petr
Vopěnka, bojovník s „veřejným anonymem“

Rekordní
indiánské bakterie

Duch
války v poušti Atacama

Pokrok
znamená nebát se

Partneři Vesmíru

Nejpoužívanější tagy

vesmírčeská
vědabiologieválkagenetikabiotechvědní
politikavodamedicínazoologiepsychologierozhovorekologieživotní
prostředíhistoriehistorie
vědyhudbaarcheologieantropologiefyzikaepigenetikaastronomiegenomikageologiematematikapsychiatriehmyzkosmonautikaatmosférapovídka

Domů

O nás

Kontakt

Předplatné

RSS kanály

Copyright Vesmír, s. r. o., 2015